‫הוא שקט, קודר ומאוד עקשן.‬
‫אני לא מעוניינת לקחת אותו לכפר.‬
‫שקט! הם יגלו אותנו!‬
‫רואה? אני די יפה, נכון?‬
‫ממש לא, אין מה להשוות ֿ‬ ‫בינך לבין הוהו אמינוסוקה.‬
‫אנחנו אבודים! הם איבדו את זה לגמרי.‬
‫אולי תפסיקי כבר?‬
‫אני יודעת שאתה מנסה להסתיר את זה,‬
‫אבל אני יודעת שקצונוג׳י מחבב את אחותי.‬
‫את כזאת שקופה שזה מגוחך!‬
‫תודה על ששמרת עלינו מכל פגע.‬
‫התענוג כולו שלי.‬
‫יש אומרים שמסעות יכולים להיות משעממים.‬
‫קירארה.‬
‫- מבוסס על הסיפור ״שבעת הסמוראים״‬ ‫מאת אקירה קורוסאווה -‬
‫- פרק אחת עשרה: הכפר -‬
‫רואים? הם סתם מתבטלים.‬
‫הם הלכו?‬ ‫-רק עכשיו.‬
‫בכל מקרה, אנחנו באמת מוכרחים ‬ ‫לרכב על הדבר הזה?‬
‫איפה קיקונוג׳י?‬
‫אין לי מושג איפה הוא.‬
‫אני מקווה שהוא לא עושה בעיות.‬
‫אני מבין שטיפוס לגובה זוהי דרכו של בושידו.‬
‫הסמוראים הגיעו.‬
‫הסמוראים הגיעו, צאו החוצה!‬
‫מה אתם עושים? הסמוראים הגיעו!‬
‫זהו המבצר שלנו?‬
‫למה אתם לא יוצאים? הבאנו לפה את הסמוראים!‬
‫אני אלך לקרוא לזקנים.‬
‫ברוכה שובך.‬
‫אוקרה! איפה כולם?‬
‫הם מסתתרים, הם מפחדים מהסמוראים.‬
‫למה? אחותי, ריקיצ׳י, ואני עמלנו רבות‬ ‫כדי לאחד את הסמוראים.‬
‫מנזו עשה מזה עניין גדול.‬
‫הוא כזה חלש.‬
‫מהר! החביאו את האוכל!‬
‫אבא! מה אתה עושה?‬
‫הסמוראים יגיעו בקרוב, ‬ ‫עלייך להסתתר לזמן מה.‬
‫אני רוצה לראות את הסמוראים.‬
‫אל תהיי מגוחכת!‬ ‫-הסמוראים הם המושיעים שלנו, לא?‬
‫הסמוראים הם שדים! הם ייקחו את הכול,‬ ‫גם את כל הבחורות היפות!‬
‫זו הסיבה שכל הבחורות הצעירות בכפר‬ ‫מסתתרות במיקום סודי.‬
‫למה הן עדיין שם?‬
‫אין לי מושג.‬
‫זה אומר שאין לך מה לדאוג ‬ ‫כשהסמוראים יגיעו, נכון?‬
‫מיקום סודי?‬
‫איפה זה, ילדה?‬
‫מה?‬
‫מה זה הדבר הזה?‬
‫זה קיקונוג׳י.‬
‫מר קיקוצ׳יו בשבילך!‬
‫הוא נושא הכלים שלך?‬ ‫-מה?‬
‫כולם נמצאים אצל הזקן.‬
‫אני מתנצלת, אני מקווה שזה לא פגע בך.‬
‫קיקונוג׳י, האם זה מבחן אומץ או משהו?‬
‫נראה שכל האנשים חושבים אותו הדבר, ‬ ‫לא משנה באיזה כפר.‬
‫האם זהו המחבוא הסודי?‬
‫דוד גדול...‬
‫סלחי לי, קומאצ׳י, אבל אני מוכרח לעשות זאת.‬
‫איזה מצב מגוחך.‬
‫אנחנו דואגים כל הזמן, ‬ ‫לא משנה מה מזג האוויר.‬
‫בין אם הוא גשום, או שזורחת השמש,‬ ‫או שרוח חזקה נושבת.‬
‫אנחנו חיים בפחד תמידי.‬
‫צאו לנו מהכפר!‬
‫אם השודדים יגלו שאתם פה, ‬ ‫הם יהרגו את כולנו.‬
‫הבנת את זה הפוך לגמרי.‬
‫באנו כדי להציל את הכפר מפני השודדים, לא?‬
‫אבל...‬
‫אז ממה בדיוק אתה מפחד?‬
‫האם השודדים אמרו לך משהו?‬
‫כנראה מישהו סיפר להם שהזמנו את הסמוראים.‬
‫זקן הכפר, אם כך תושבי הכפר חושבים,‬ ‫מה אתה רוצה שנעשה?‬
‫היי, מצאתי את האורז ואת הנשים!‬
‫אתם רואים?‬
‫באמת חשבתם שתוכלו להסתיר אותם ממני,‬ ‫קיקוצ׳יו, במחבוא הסודי?‬
‫שינו!‬ ‫-תחזיר לנו את האורז!‬
‫צאו לי מהדרך, שוטים!‬
‫שינו!‬
‫איך הצלחת למצוא את המחבוא הסודי?‬
‫אמנם אני סמוראי, ‬ ‫אבל אני קורא את המחשבות שלכם.‬
‫אתם רואים?‬
‫זקן הכפר.‬
‫יש לך בעיה, זקן?‬
‫לא, הכול בסדר.‬
‫אם נראה לך שאתה יכול להסתובב עכשיו,‬ ‫אתה טועה ובגדול!‬
‫השודדים לעולם לא יסלחו לכפר שבגד בהם.‬
‫בכל מקרה, עכשיו כשאני פה, הכול יהיה בסדר.‬
‫עזוב אותי!‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫זו הפעם הראשונה שהוא עזר, נכון?‬
‫חזרנו.‬
‫טוב מאוד.‬
‫והסמוראים?‬
‫קנינו שבעה מהם.‬
‫האם הם סמוראים טובים?‬
‫כן, אני מאמינה שכן.‬
‫יופי, זה טוב.‬
‫כבר אין הרבה סמוראים טובים.‬
‫כשהסבתא הזקנה הזאת הייתה צעירה,‬ ‫היו כל כך הרבה סמוראים טובים.‬
‫אני לא סקסי בעיניכן?‬
‫ריקיצ׳י, לא ידעתי שאתה אוהב ‬ ‫קימונו כל כך סקסי.‬
‫קיקוצ׳יו.‬
‫אני מתחיל לאהוב את זה.‬
‫היי, זה רק הולך ומשתפר!‬
‫קיקוצ׳יו.‬
‫כדאי שתפסיק.‬
‫מה? מה קורה פה?‬
‫רק הלכתי לבדוק את שדות האורז.‬
‫הקרב כבר החל.‬
‫זו חרב‬
‫שנועדה להרוג אנשים?‬
‫הוא הסתכל עליי!‬
‫הוא כל כך יפה, כמו שחקן!‬
‫אני מאוהבת בו.‬
‫הוא הסתכל עליי שוב.‬
‫הוא הסתכל עליי!‬ ‫-לא, עליי!‬
‫עליי!‬ ‫-לא, לא!‬
‫הבנות ממש מחבבות אותך, מר סמוראי.‬
‫אבל הגב שלך היה חשוף לגמרי.‬
‫אם היית היריב שלי, היית מת כבר מזמן.‬
‫אנו הולכים לחזק את מערך ההגנה של הכפר.‬
‫שמעתי שהכוח העיקרי ‬ ‫של השודדים הוא ארבעים פרשים.‬
‫משהו השתנה?‬
‫כן, יש להם עשרה פרשים גדולים.‬
‫יחד עם חיל הרגלים, הם בערך שישים אנשים.‬
‫יהיה עלינו לשלוח סיירים.‬
‫היהאצ׳י, אתה אחראי על הנשקים.‬
‫כן, אדוני.‬
‫שיצ׳ירוג׳י, עשה את מה שאתה תמיד עושה.‬
‫אתה יכול לסמוך עליי.‬
‫קיוזו, אמן את כל הגברים בכפר בחץ וקשת.‬
‫קיבלתי.‬
‫ומה אתי?‬
‫את שייכת לסיור.‬
‫סיור?‬
‫אל תתני לסיירי האויב לחמוק.‬
‫עלינו להסתיר מהם מה אנו עושים ‬ ‫עד שנהיה מוכנים.‬
‫כן, אדוני!‬
‫אם החיילים לא יהיו מוכנים, אנו עלולים ‬ ‫להפסיד בקרב שיכולנו לנצח בקלות.‬
‫כולם, היו נאמנים אחד לשני ‬ ‫והביסו את השודדים!‬
‫הסמוראים מדברים על זה אבל‬
‫אין סיכוי שנוכל לנצח את השודדים‬ ‫עם כוח כל כך מצומצם.‬
‫נכון.‬
‫לעולם לא ננצח אותם.‬
‫כל מה שאנו יכולים לעשות זה להתנצל.‬
‫כן.‬
‫סייר של השודדים יגיע בשעת הכלב.‬
‫אם נתחנן בפניו, לפחות אנחנו...‬
‫הוא יחוס עלינו?‬
‫שלום, טוב שנפגשנו!‬
‫זה ירגיע אתכם קצת. בואו נתחיל!‬
‫נתחיל מה?‬
‫להתאמן!‬
‫הקשיבו! מעתה והלאה, אני המנהיג שלכם.‬
‫מי הכפר...‬
‫קירארה!‬
‫קירארה! רצינו לשאול אותך משהו.‬
‫הסמוראים האלה,‬
‫הם כולם חזקים והגונים.‬
‫במיוחד מר קנבאי.‬
‫לא אכפת לנו ממנו.‬
‫אנחנו מתעניינות בסמוראי הצעיר והיפה ביותר.‬
‫את מדברת על מר קצושירו?‬
‫״מר קצושירו!״‬
‫כן, הוא האחד! איזה מין אדם הוא?‬
‫הוא אדם טוב, אבל כסמוראי הוא עוד...‬
‫זה לא מה שמעניין אותנו.‬
‫האם הוא מאורס?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫יש לך רמז בשבילנו?‬
‫בבקשה, קירארה!‬
‫למה שלא תשאלו אותו בעצמכן?‬
‫אין מצב! זה מביך.‬
‫יער די מדהים.‬
‫זו החורשה שמקיפה את המקדש.‬
‫אנו יכולים להשתמש בזה.‬
‫האם תרשה לנו לכרות כמה?‬
‫בסדר, אבל זו לא תהיה משימה קלה.‬
‫זו הסיבה שאנחנו מעוניינים בהם.‬
‫כשאתם מותחים את הקשת, עצרו את הנשימה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫האויב יהיה קרוב בשדה הקרב.‬
‫תנו לו להתקרב ואז שחררו את החץ.‬
‫- כפר קאנה -‬
‫יש לנו מזל שאנו לא צריכים לדאוג לגבי מים.‬
‫בוא נמלא כמה כדים, ליתר בטחון.‬
‫יש שם מפל מים, נכון?‬
‫המים עמוקים מכפי שחשבתי.‬
‫מקום שקשה לתקוף הוא גם ‬ ‫מקום שקשה להגן עליו.‬
‫שיצ׳ירוג׳י מודע לכך היטב.‬
‫אני מבין. הוא הטוב ביותר עבורך, נכון?‬
‫תוכלו בבקשה לשים את זה מאחורה?‬
‫מה אנחנו עושים פה?‬
‫אנחנו מחזקים את ההגנות.‬
‫הגנות?‬
‫מר קאנביי מתכנן לבנות מבצר עבור כפר קאנה.‬
‫הכפר יהיה בתוך מבצר?‬
‫מבצר בלתי חדיר.‬
‫הבעיה היא השמיים.‬
‫היי, ילדים. האם יש מחבוא נשק איפשהו בכפר?‬
‫יש מחבוא אבל הוא לא שמיש.‬
‫אין לנו ברירה אלא להרוס את הגשר.‬
‫מה יגידו האנשים שחיים ‬ ‫בשלושת הבתים בצד השני?‬
‫חבל לי עליהם אבל אנו מוכרחים לנטוש אותם‬ ‫כדי לחזק את הביצורים.‬
‫זה היה פה עוד לפני שנולדנו.‬
‫זה מקולקל, נכון?‬
‫ילדים, עשיתם עבודה מצוינת!‬
‫דרך אגב,‬
‫אני רוצה לבקש טובה משניכם.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו, מר סמוראי?‬
‫יש לך אישה?‬
‫עבוד עם הידיים, לא עם הפה!‬
‫מר היהאצ׳י!‬ ‫-כן?‬
‫מומוטארו קורא לך.‬
‫הוא רוצה לדבר אתך על איזו מכונה.‬
‫מה העניין? תנו לי לטפל בזה.‬
‫הוא לא קרא לך.‬
‫אבא, אל תלך!‬
‫זוזי!‬
‫אתה הולך להסגיר את הסמוראים ‬ ‫לידי השודדים, נכון?‬
‫הם הולכים להרוס את הגשר!‬
‫נטשו אותנו לנפשנו!‬
‫אם השדות שירשנו מאבות אבותינו יישרפו,‬
‫בשביל מה אנחנו צריכים את הסמוראים?‬
‫אבל אם זה מה שיציל את הכפר...‬
‫אני עושה זאת למענך!‬
‫אם לא יהיו לנו שדות, אף אחד לא יתחתן אתך.‬ ‫-לא אכפת לי, אני אתחתן עם סמוראי!‬
‫אל תהיי טיפשה! זה לעולם לא יקרה!‬
‫אני שונאת אותך, אבא!‬
‫אני חושב שאני יכול לייצר את מה שאתה רוצה.‬
‫אתם עושים הכול בעצמכם.‬
‫היי, קיקוצ׳יו!‬
‫אני לא שומע אותך.‬
‫קיקוצ׳יו, אדוני, אני זקוק לעזרתך.‬
‫טוב, אם אני חייב...‬
‫קירארה! בבקשה אל תניחי‬ ‫לאבא שלי להפוך לבוגד!‬
‫מה?‬
‫אבא הולך לבגוד בכפר.‬
‫הוא הולך לדבר עם השודדים הערב.‬
‫אנחנו חייבות לעשות משהו.‬
‫בבקשה! אם הסמוראים ‬ ‫המפחידים האלו יגלו את זה,‬
‫אבא...‬
‫אני אעשה משהו.‬
‫קירארה.‬
‫איפה מאנזו?‬
‫הוא יהיה על פסגת הצוק הצפוני בשעת הכלב.‬
‫מר קצושירו!‬
‫שמעת את זה, נכון?‬
‫עזור לנו, בבקשה.‬
‫אני לא אתן לזה לקרות.‬
‫אין צורך למהר, לאט ובטוח!‬
‫מה אתה הולך לעשות עם זה?‬
‫פשוט תסתכל.‬
‫הנה אבא שלי.‬
‫תודה לך שבאת.‬
‫משהו השתנה בכפר?‬
‫כן, אדוני.‬
‫מה השתנה?‬
‫כן, אדוני!‬
‫דבר אליי.‬
‫סמוראים.‬
‫מה? כמה מהם?‬
‫שבעה סמוראים!‬
‫הסמוראים המשוטטים האלה...‬
‫זה היה זריז.‬
‫תודה לך על נאמנותך.‬
‫מר סמוראי.‬
‫אני לא אהרוג את אבא שלך.‬
‫אתה יכול לנצח אותו?‬
‫אכן!‬
‫אני לא אתן לך לצאת מפה חי.‬
‫אתה עוד ילד.‬
‫טמנת לי מלכודת?‬
‫ממש לא! הסמוראי בטח עקב אחריי!‬
‫אני לא אקשיב לתירוצים שלך.‬
‫אבא!‬
‫מר קצושירו!‬
‫אתה לא באמת יודע להילחם.‬ ‫אתה סתם מניף את החרב באוויר.‬
‫אין לי זמן לזה.‬
‫מר קצושירו?‬
‫אף אחד לא נפגע מקצת ריסוס.‬
‫תתעשת על עצמך!‬
‫אני לא אתן לך לברוח!‬
‫הריסוס!‬
‫אבא!‬
‫מר קצושירו.‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬
‫- בפרקים הבאים -‬
‫- פרק שניים עשר: האמת -‬